Nejnovější články » Divadelní recenze
Romeo, Julie a tma v Dlouhé aneb Působivé provedení maturitní četby (recenze)
6.3.2019, Pavla Haluzová
Začátkem února uvedlo Divadlo v Dlouhé adaptaci slavné české novely Jana Otčenáška Romeo, Julie a tma. Tragický příběh z období heydrichiády v Dlouhé dostal novou dramatizaci, kterou připravila režisérka Hana Burešová společně s dramaturgem Štěpánem Otčenáškem. Působivá inscenace o tragické lásce studenta Pavla a židovské dívky Ester cílí především na mladé publikum, pro které je kniha povinnou maturitní četbou.
Režisérka Hana Burešová v Divadle v Dlouhé nastudovala známou českou novelu Jana Otčenáška Romeo, Julie a tma z roku 1953. Příběh tragické lásky studenta Pavla, který u sebe tajně ukrývá židovskou dívku Ester, byl zpracován již nesčetněkrát nejen na jevišti, ale i v televizi a filmu. Burešová společně s dramaturgem Štěpánem Otčenáškem (který je mimochodem synem autora předlohy) se rozhodli vytvořit zcela novou dramatizaci. Ta na rozdíl od předlohy příběh nahlíží nejen pohledem Pavla, ale i Ester.
Důležitou změnou oproti starším dramatizacím je především přidání chóru, který dle vzoru antických tragédií komentuje dění, zpřítomňuje dobu či mluví za hlavní hrdiny. V novém textu najdeme také úryvky z dobových dokumentů a citace z jiných knih, konkrétně ze Života s hvězdou Jiřího Weila a z povídek Sedmiramenný svícen Josefa Škvoreckého.
Podle slov inscenátorů bylo jedním z hlavních důvodů k uvedení inscenace obsazení dvojice herců Pavla Neškudly a Marie Poulové do rolí Pavla a Ester. Herecká dvojice je vskutku tahounem inscenace, která je nejsilnější právě v intimních scénách, kdy se zamilovaný pár vyskytuje sám v miniaturním pokoji, v němž Pavel Ester ukrývá. Neškudla uvěřitelně ztvárnil vývoj z bezstarostného mladíka, který se spontánně rozhodne ujmout se krásné Židovky, v muže, jenž musí nést následky nelítostné doby. Poulová ve svém projevu věrně ztvárňuje dětinskost a rozpaky dospívání v protikladu se strachem o život svůj i svých nejbližších.
Do kontrastu intimních scén zamilovaného páru režisérka staví hluk a chaos okolní atmosféry. Tu tvoří skvělá hudba Ivana Achera, ale i projekce, dobové audiozáznamy, hýbání scénou a především zmíněný chór herců. Množení vjemů paradoxně ubližuje atmosféře, která je vykreslena v dialozích dvojice hlavních hrdinů, působí rušivě a narušuje gradaci příběhu.
Hana Burešová se údajně snažila do inscenace vložit také paralelu se současnou dobou. Nutno říct, že ta v díle nevynikla, nejspíš vzhledem k až tradičnímu způsobu inscenování, který se příliš snaží vyjít vstříc mladšímu publiku, pro něž je Romeo, Julie a tma povinnou maturitní četbou. Přesto však Divadlo v Dlouhé nabízí srozumitelné a působivé ztvárnění slavné novely se skvělými hereckými výkony.
Foto: Martin Špelda